![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Книжкові видання та компакт-диски ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Журнали та продовжувані видання ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Автореферати дисертацій ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Реферативна база даних ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Наукова періодика України ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Тематичний навігатор ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Авторитетний файл імен осіб
![Mozilla Firefox](../../ico/mf.png) |
Для швидкої роботи та реалізації всіх функціональних можливостей пошукової системи використовуйте браузер "Mozilla Firefox" |
|
|
Повнотекстовий пошук
Пошуковий запит: (<.>AT=Бойчук Дослідження ролі інтестинальних гормонів$<.>) |
Загальна кількість знайдених документів : 1
|
1. |
Бойчук В. Б. Дослідження ролі інтестинальних гормонів та пепсиногенів у патогенезі гастроезофагеальної рефлюксної хвороби [Електронний ресурс] / В. Б. Бойчук // Сучасна гастроентерологія. - 2017. - № 6. - С. 12-19. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/SGastro_2017_6_4 Мета роботи - вивчити характер змін моторно-евакуаторної функції шлунка та показники добової pH-метрії у нижній третині стравоходу, встановити роль гастрину-17 (Г-17), холецистокініну-панкреозиміну, змін рівня пепсиногенів I та II та їх співвідношення у патогенезі гастроезофагеальної рефлюксної хвороби (ГЕРХ). Обстежено 80 хворих на ГЕРХ. Діагноз установлювали на підставі анамнезу захворювання, скарг, результатів добового моніторингу pH у нижній третині стравоходу, даних фіброезофагогастродуоденоскопії, хромоендоскопії, <$Enothing sup 13 roman C>-октанового дихального тесту, вмісту Г-17, пепсиногенів I та II та холецистокініну-панкреозиміну в сироватці крові. Після проведення добового моніторингу pH у нижній третині стравоходу в 40 хворих на ГЕРХ було виявлено переважання кислих рефлюксів, а у решти - змішаних. У пацієнтів з переважанням кислих рефлюксів середнє значення показника <$Enothing sup 13 roman C>-октанового дихального тесту (період напіввиведення твердої їжі зі шлунка) становило (45,25 +- 1,34) хв. У разі переважання змішаних рефлюксів діагностовано гіпергастринемію, установлено високий рівень холецистокініну-панкреозиміну та пепсиногену II ((37,44 +- 3,41) мкг/л; p << 0,05), а також тенденцію до гіпокінетичної моторики шлунка, про що свідчило зменшення періоду напіввиведення твердої їжі зі шлунка до (139,24 +- 11,87) хв. У разі переважання кислих рефлюксів виявлено статистично значуще зменшення вмісту Г-17, холецистокініну-панкреозиміну та пепсиногену II, підвищення рівня пепсиногену I. Висновки: за даними добового моніторування pH у нижній третині стравоходу, частота кислих і змішаних рефлюксів була майже однаковою. У разі переважання кислих рефлюксів установлено підвищення скоротливої функції шлунка, а за переважання змішаних рефлюксів - сповільнений тип моторики. У хворих на ГЕРХ з низьким рівнем Г-17 у сироватці крові переважали кислі рефлюкси, а з високим його вмістом - змішані. У разі переважання кислих рефлюксів концентрація пепсиногену I у крові в 3,5 разу перевищувала показник здорових осіб, а у разі переважання змішаних - була в межах норми, тоді як рівень пепсиногену II був високим.
|
|
|