![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Книжкові видання та компакт-диски ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Журнали та продовжувані видання ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Автореферати дисертацій ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Реферативна база даних ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Наукова періодика України ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Тематичний навігатор ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Авторитетний файл імен осіб
![Mozilla Firefox](../../ico/mf.png) |
Для швидкої роботи та реалізації всіх функціональних можливостей пошукової системи використовуйте браузер "Mozilla Firefox" |
|
|
Повнотекстовий пошук
Пошуковий запит: (<.>AT=Кавун Синкретизм як художній принцип$<.>) |
Загальна кількість знайдених документів : 1
|
1. |
Кавун Л. Синкретизм як художній принцип (на матеріалі новел Григорія Косинки) [Електронний ресурс] / Л. Кавун // Вісник Черкаського університету. Серія : Філологічні науки. - 2015. - Вип. 25. - С. 18-23. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/VchuF_2015_25_5 Досліджено проблему синкретизму як художнього принципу. Теоретично обгрунтовано, що синкретизм є іманентною властивістю літератури, однією із її сутнісних характеристик і зберігається в тій чи іншій формі, в тому чи іншому співвідношенні на всіх стадіях розвитку словесно-образного мистецтва. Розглянуто синкретизм як єдність, цілісність, органічне співіснування явищ формального, функційного, семантичного рівнів, кожен із яких співвідносний із виокремленням різнорідних компонентів художнього твору. У літературі ця єдність пронизує й об'єднує собою всі сфери художньої мови і стилю, структури словесної образності, родів і жанрів, авторства, мотиву, сюжету. Цей загальний принцип у прозі виявляє себе і на рівні родів та жанрів, і у площині поетичної мови та стилю, також у структурі художньої образності, нарації тощо. Синкретизм справді той органічний хаос, історичне лоно, із якого виникли сучасна свідомість і мистецтво; його можна зіставити із психічним позасвідомим, із міфологією, із пам'яттю культури, з архетипними структурами, які по-новому мистецьки відтворені в художньому тексті. І пізніше - в часи свого становлення - кожна література переживає стан, типологічно споріднений із синкретизмом. Аналіз творчості Григорія Косинки дозволив виокремити жанрово-стильову синкретичність у модерністській українській прозі. продемонстровано також три форми висловлювання: пісні, мовлення і нарацію, у яких виявляє себе суб'єктний синкретизм (цілісність автора-героя-читача).
|
|
|