![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Книжкові видання та компакт-диски ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Журнали та продовжувані видання ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Автореферати дисертацій ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Реферативна база даних ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Наукова періодика України ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Тематичний навігатор ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Авторитетний файл імен осіб
![Mozilla Firefox](../../ico/mf.png) |
Для швидкої роботи та реалізації всіх функціональних можливостей пошукової системи використовуйте браузер "Mozilla Firefox" |
|
|
Повнотекстовий пошук
Пошуковий запит: (<.>AT=Tekdal Comparison of reproductive organs$<.>) |
Загальна кількість знайдених документів : 1
|
1. |
Tekdal D. Comparison of reproductive organs structure in various genotypes of Phaseolus vulgaris grown under the same conditions in Mersin, Turkey [Електронний ресурс] / D. Tekdal, S. Shawuti Can, A. Küçükrecep // Plant introduction. - 2021. - № 91-92. - С. 3-9. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/IR_2021_91-92_3 Квасоля звичайна (Phaseolus vulgaris) - це рослина з двостатевими квітками, які піддаються самозапиленню. Це важлива комерційна культура, що є однією з найцінніших для спожитку серед бобових Туреччини. При цьому, генетичні варіації спостерігаються як в межах, так і між окремими популяціями цих рослин. Ці варіації можуть впливати на будову органів рослин, включаючи репродуктивні структури. Відповідно, різниця у формі і розмірі репродуктивних структур може обумовлювати різний ступень якості запліднення. В цій праці представлено результати дослідження морфології деяких репродуктивних структур чотирьох генотипів квасолі звичайної (Akman, Bitlis 117, Goksun та Karacasehir). Рослини вирощували при 21/16 <$E symbol Р>C (день/ніч) і 12-годинному фотоперіоді у теплицях м. Мерсін, Туреччина. Основна увага була приділена морфології пилку, однак деякі фактори, що визначають успішність запліднення (зокрема, будова бобів і набори насінин), було проаналізовано також. Було полічено кількість бобів та насінини у кожному з них. Для дослідження морфології пилку було відібрано бутони усіх чотирьох генотипів однакового етапу розвитку і проаналізовано з використанням сканувального електронного мікроскопу. Зазвичай різні види відрізняються за розміром пилкових зерен, орнаментацією екзини і типом ендоапертури. Звернено увагу на розподіл пилку у запилених квітках, адже це може впливати на результативність запліднення. Однак, у всіх вивчених генотипів архітектура пилкової стінки була значною мірою подібною. Не зважаючи на загальну морфологічну подібність, спостерігались відмінності у життєздатності пилку, а також кількості бобів та насінин у досліджених генотипів. Хоча у генотипу Akman були найбільші квітки, генотип Karacasehir виявився найбільш продуктивним. Отримані результати можуть бути корисними для дослідників, які вивчають розмноження бобових та варіабельність генотипів квасолі.
|
|
|