Михайловська Н. С. Клінічна ефективність комбінованої фармакотерапії ішемічної хвороби серця, асоційованої з постменопаузальним остеопорозом / Н. С. Михайловська, І. О. Стецюк // Буков. мед. вісн. - 2020. - 24, № 4. - С. 65-74. - Бібліогр.: 19 назв. - укp.Мета роботи - оцінити клінічну ефективність комбінованої фармакотерапії препаратами натрію алендронату та екзогенного L-аргініну на тлі базисного лікування хворих на ішемічну хворобу серця (ІХС), асоційовану з постменопаузальним остеопорозом (ПМОП). До подвійного відкритого, проспективного, моноцентрового клінічного дослідження в паралельних групах було залучено 58 жінок у постменопаузальному періоді з діагнозом ІХС: стабільна стенокардія напруження II - III ФК, які мали ПМОП (вік 71 (65; 77) рік). За допомогою методу блокової рандомізації хворих було розподілено на дві групи: 1-ша група - 27 жінок, які одержували стандартну базисну терапію; 2-га група - 31 жінка, якій було призначено комбінацію натрію алендронату та L-аргініну гідрохлориду за схемою на тлі базисного лікування. Хворим на момент включення у дослідження та через 3 міс терапії визначались показники добового моніторування ЕКГ за Холтером, структурно-функціонального стану серця та судин, рівні біомаркерів (остеопротегерину, остеокальцину, гомоцистеїну, ВЕФР-А). За результатами добового моніторування ЕКГ у динаміці лікування у хворих обох груп спостерігалось достовірне зменшення кількості епізодів надшлуночкової екстрасистолії за добу (на 11,54 % та на 34,52 % відповідно; p << 0,05) та співвідношення LF/HF в активному та пасивному періоді. У пацієнтів 2-ї групи на відміну від 1-ї групи спостерігалось також достовірне зменшення кількості епізодів тахікардії за добу (в 1,8 разу; p << 0,05), збільшення RMSSD (на 74,36 %; p << 0,05), зниження LF (на 54,69 %; p << 0,05) та збільшення HF (на 73,71 %; p << 0,05) як в активному, так і пасивному періоді. Через 3 міс лікування у хворих 2-ї групи виявлено достовірне зменшення товщини КІМ правої ЗСА на 7,95 %, розмірів ЛП на 16,83 % у порівнянні з початковим рівнем (p << 0,05), гомоцистеїну (на 10,72 %; p << 0,05), остеопротегерину (удвічі; p << 0,05), тоді як у пацієнтів 1-ї групи спостерігалось достовірне зниження лише рівня ВЕФР-А (на 20,09 %; p << 0,05). У пацієнтів 2-ї групи у порівнянні з пацієнтами 1-ї групи, через 3 міс лікування відзначали достовірно менше епізодів шлуночкової та надшлуночкової екстрасистолії, менше значення LF, КІМ, розміру ЛП та більше значення HF, вірогідно нижчими були рівні остеокальцину, ВЕФР-А та остеопротегерину. Висновки: застосування комбінованої терапії у хворих на ІХС, коморбідну з постменопаузальним остеопорозом, сприяє позитивним змінам показників вегетативної регуляції серцевої діяльності, структурної перебудови серця та стану судинного ендотелію, нормалізації балансу біомаркерів остеорепарації та кісткової резорбції. Індекс рубрикатора НБУВ: Р410.11 + Р712.59 + Р418.11 + Р410.11-52 + Р281.73
Рубрики:
Шифр НБУВ: Ж15712 Пошук видання у каталогах НБУВ
Повний текст Наукова періодика України Додаткова інформація про автора(ів) публікації: (cписок формується автоматично, до списку можуть бути включені персоналії з подібними іменами або однофамільці) ![](/irbis_nbuv/images/info.png) Якщо, ви не знайшли інформацію про автора(ів) публікації, маєте бажання виправити або відобразити більш докладну інформацію про науковців України запрошуємо заповнити "Анкету науковця"
|