Antoniv A. A. The course of chronic kidney disease (chronic pyelonephritis) in patients with non-alcoholic fatty liver disease and obesity = Перебіг хронічної хвороби нирок (хронічного пієлонефриту) у хворих на неалкогольну жирову хворобу печінки та ожиріння / A. A. Antoniv, Z. Ya. Kotsyubiychuk, V. V. Vivsyanyk, V. S. Smandych, L. V. Kanyovska, O. Ye. Mandryk, O. D. Liakhovych // Eastern Ukr. Med. J. - 2021. - 9, № 3. - С. 228-237. - Бібліогр.: 11 назв. - англ.Мета роботи - вивчити особливості коморбідного перебігу хронічної хвороби нирок (ХХН) (хронічного пієлонефриту), неалкогольної жирової хвороби печінки та ожиріння, залежно від стадії ХХН. Було обстежено 250 хворих на хронічну хворобу нирок (ХХН) (хронічний двобічний пієлонефрит) I - III стадії. З них 160 пацієнтів із супутніми НАСГ та ожирінням I ст. (1 група) та 90 осіб з ХХН I - III стадії без НАСГ та ожиріння (2 група). Залежно від стадії ХХН, пацієнтів 1 групи було розподілено на 3 підгрупи: з ХХН I стадії - 63 пацієнти, з ХХН II стадії - 52 пацієнти, III стадії - 45 пацієнтів. Пацієнтів 2 групи також було розподілено на 3 підгрупи: з ХХН I стадії - 32 пацієнти, з ХХН II стадії - 31 пацієнт, з ХХН III стадії - 27 пацієнтів. В контрольну групу входило 30 практично здорових осіб (ПЗО). Середній вік пацієнтів складав <$E49,8~symbol С~5,8> років. У дослідження не включали пацієнтів із ХХН I - III стадії із нефротичним синдромом та пацієнтів із хронічним неускладненим пієлонефритом у фазі загострення. За результатами дослідження було встановлено вірогідний вплив неалкогольного стеатозу печінки та стеатогепатиту на функціональний стан нирок у хворих на ХХН I - III стадії: суттєві зміни швидкості клубочкової фільтрації, азотовидільної функції, підвищення інтенсивності гіпоальбумінемії, підвищення в сечі білка, лейкоцитів, еритроцитів та циліндрів, наявність бактерій, у порівнянні із пацієнтами з ХХН без коморбідності. Встановлено суттєву взаємозалежність між падінням швидкості клубочкової фільтрації (ШКФ) та зростанням інтенсивності оксидативного стресу, зниженням вмісту в крові глутатіону, гідрогену сульфіду, гіперпродукцією гомоцистеїну, цитокератину-18, компонентів сполучної тканини (колагену, сіалових кислот). Висновок: у пацієнтів із ХХН I - II стадій без НАСГ та ожиріння виявлено вірогідно вищий функціональний резерв нирок, у відповідь на водно-електролітну стимуляцію, який є достатнім в обох групах пацієнтів (приріст ШКФ на 27 - 38 %, в той час як за коморбідності з НАСГ 18 - 32 %). У хворих за коморбідного перебігу ХХН III стадії та НАСГ встановлено суттєво знижений функціональний резерв нирок (зростання ШКФ на 8,8 %, а у пацієнтів без НАСГ - 17,6 %), а у 4,9 % пацієнтів з коморбідністю - він взагалі відсутній (p >> 0,05), що свідчить про незворотні зміни функціонального стану нирок. Індекс рубрикатора НБУВ: Р696.540.112-3 + Р413.51 + Р415.202.1
Рубрики:
Шифр НБУВ: Ж101336 Пошук видання у каталогах НБУВ
Повний текст Наукова періодика України
![](/irbis_nbuv/images/info.png) Якщо, ви не знайшли інформацію про автора(ів) публікації, маєте бажання виправити або відобразити більш докладну інформацію про науковців України запрошуємо заповнити "Анкету науковця"
|